Je to velká radost, říká o svém splněném mydlinkovém snu mydlářka z Liberce
Mirka Priščáková z Liberce si splnila sen. Dlouho ji zajímala přírodní kosmetika, mýdla a bylinky, o kterých čítávala ve spoustě knih. Blízký vztah k nechemické kosmetice ale později přerostl v lásku a dnes je to její obživa. I díky pomoci rodiny si založila mýdlárnu a je šťastná. Takové “mýdlaření“ je totiž prý i návykové.
Impulsem pro odstartování mydlinkové kariéry byla pro Mirku i nespokojenost v bývalém zaměstnání, a tak kancelářskou židli a počítač vyměnila za místnost provoněnou nejrůznějšími silicemi, aromaty a obrovské dřevěné formy.
„Je to obrovská změna v mém životě, zjistila jsem, že ta virtuální práce na počítači mi úplně nevyhovuje, daleko příjemnější je pro mě vidět, jak mi něco vzniká pod rukama,“ přiznává Mirka Priščáková, která už dnes výrobou přírodních mýdel doslova žije.
Má ekonomické vzdělání, ale mydlářské řemeslo ji naprosto pohltilo. A jak vůbec vzniknul nápad onen mydlinkový sen opravdu zrealizovat?
„Rozhodnutí o mé mýdlárně vzniklo jednoho letního večera u lahve vína, kdy jsme si lámali hlavu s tím, kde mýdlárna bude,“ vzpomíná. Večer prý skončil prohlášením Mirčina manžela Róberta, že jí tu mýdlárnu zařídí přímo v jejich domku. A tak se i stalo.
Je to přesně rok a jeden měsíc, co se jedna místnost v jejich domě proměnila ve výrobnu přírodní kosmetiky. Ale rozjet výrobu mydlinek nebylo snadné.
„Bylo to i o rozhodování, přece jenom mám určitou zodpovědnost vůči svým dětem,“ říká mydlářka z Liberce a doplňuje: „Mám to obrovský štěstí, že jsem obklopená lidmi, kteří mi drží palce, je to v první řadě můj manžel a taky moje dospělá dcera.“
Vzpomínka na vyrobené mýdlo s pořadovým číslem jedna Mirce prý zůstane v paměti hodně dlouho.
„To je nezapomenutelný zážitek, když jsem nalila první mýdlo do formy, tak jsem ho pořád okukovala a dívala se, jestli to ztuhne, nebo ne, ten okamžik krájení mýdla a ta obrovská radost mi v hlavě zůstane uložená do konce života,“ říká a zároveň dodává, že nadšení z mýdlové premiéry bylo velké, přestože první výrobky byly prý kvalitou zcela odlišné od těch současných.
Šumivky, mýdlové dortíky a krájené mýdlové melouny jsou teď jejím královstvím. V něm jí téměř denně pomáhají i dcerky - Eliška s Adélkou. „Třeba jí balím šumivky nebo jí zavazuju cedulky,“ říká sedmiletá Eliška, pro kterou je vyrábění tuhých voňavých kousků kosmetiky rozhodně zábava stejně jako pro maminku.
Pro váhavé snílky má dnes Mirka Priščáková jasný vzkaz: „Doporučuju všem jít si za svým snem, protože se vám otevře úplně jiný pohled na svět, koníček se stane prací a je to velká radost!“